En, to, tre.
Mitt navn er Jonathan Stitch. Jeg har drept en mann.
Jeg har torturert en mann. Og jeg har skrevet bok om det.
Men dette er ikke min historie. Dette er JJ Curtis' historie.
James Jeremiah Curtis ble født en gang mellom
1935 og 1940.
Visstnok et enebarn, de sa at han var foreldreløs.
Hvem vet? Kanskje han var det.
Hans barndom var uten tvil hard og slem.
Verneplikten var hard
og gav ham smaken på skuespill.
Han ble dimittert i 1959, og begynte som lærling,
men ble trukket tilbake til scenen.
Hans tidlige år i teater og fjernsyn
var ikke annet enn slit og anonymitet.
På 60-tallet kom personlig frihet og sosialt opprør til Vesten,
men for JJ Curtis var berømmelsen like fjern som før,
og han sank inn i revyteaterets bakevje.
I 1973, mens Storbritannia tynges av demonstrasjoner,
ble han reddet fra sin dunkle tilværelse av impresario Monty Franklin.
En tragisk ulykke før premieren gjør JJ til aftenenes stjerne,
og en stor suksess på Londons West End.
Han vender nå i triumf tilbake til TV,
JJ prøver seg på situasjonskomedier og dokumentarer,
før han omsider, ved inngangen til en ny æra,
skaper et nytt TV-show som han kaller The Big Prize.
Velkommen!
En spennende blanding av familieverdier og rå materialisme.
Showet fordømmes av kritikerne, overses av motene,
og blir selvfølgelig sett av millioner.
Nå, uten mer snikk snakk...
Kritikerne glemmer ham, motene forandrer seg, men JJ er sta,
han marsjerer videre, og blir gjennom ren nidkjærhet
en del av Englands sjel.
The Big Prize!
Hans stemme blir en del av vårt daglige slit i over 20 år.
..i en generasjon!
Han er levende bevis på at hvis du hevder du er
en kjær institusjon lenge nok,
så ender du opp som akkurat det.
Og nå er han immun mot sine motstanderes spott,
fordi folket, hans folk, har adoptert ham.
Han er vår favorittonkel.
- Flott. En bra underholder. - Han har karisma.
- Han har mye talent. - En del av britisk historie.
Showet er alle tiders.
Hvilken av disse er Canadas hovedstad?
Er det A; Ottawa,
B; Vancouver,
eller C; Toronto?
- Det er A! - Velg B!
Nei, nei, trekk i A!
Der er han, JJ Curtis.
Fortsatt populær, men ikke som før. Det er det de sier.
Jeg har ører.
Jeg hører de snakker.
Seertallene svinner, JJ er utslitt,
den store mann har ingen magi lenger.
Vel, det er feil.
Er det A; rumba,
B; conga, eller C; tango?
Det blir ikke mer snakk. Vi konsentrerer oss, vi forbedrer oss.
Først, studiopublikum. Se på dem, de levende døde!
Så, Bennet-familien fra Swindon.
Oppstoppet, fisefin middelklassedritt!
Jeg vil ikke ha dem på showet mitt, ok?
Arkwright-familien. De var nydelige. Utmerkede.
Ydmyke. Ærlige.
Jeg liker dem. Publikum vil like dem.
Jeg har bestemt at Arkwright-familien fra Barnsley skal vinne The Big Prize.
Er det forstått?
Vi er tilbake om en uke! God kveld og Guds fred.
Det er ikke bare integriteten som lider.
Vi vet at et slemmere sjokk venter ham en morgen,
da vi treffer ham på en privat klinikk på Harley Street, hvor ellers.
Mr. Curtis.
Kall meg JJ.
Jeg hadde håpet å bringe gladnyheter.
At vekttapet og smerten du har hatt
hadde en mer...uskyldig opprinnelse.
Dessverre er ikke det tilfelle.
Ikke spar meg.
Jeg er ikke ukjent med å komme med triste budskap selv.
Forrige uke hadde vi en familie som hadde søkt på showet i flere år,
utrolig ivrige, men vet du hva?
De hadde ikke det som trengtes.
Stjerneegenskaper.
Vel, jeg måtte si det til dem.
Tenk deg...
Jeg tror dette er en alvorligere sak.
Jeg beklager å måtte si det, men det er kreft.
Fornektelse. Det er en vanlig reaksjon.
Akkurat som jeg nektet å tro at jeg kunne jobbe for en mann som JJ Curtis.
Det er ufattelig. Han er en TV-vert. Jeg er romanforfatter.
Og vinneren av årets MacKinlay-pris for beste debutroman
er Jonathan Stitch.
Jeg hadde aldri truffet Curtis, aldri sett showet hans.
Hvordan kunne jeg ha visst at han så meg den kvelden?
Takk skal dere ha.
Dere kan spørre, hva er vitsen med en romanpris
nå som det skrevne ord er i tilbakegang?
Hvordan kunne jeg ha visst hva effekten av min tale ble
på en mann i hans tilstand?
Jeg sier: Det finnes ingen bedre tid enn nå.
Selv om vi er bare kjøtt og blod...
varer litteraturen til evig tid.
Selv om vi er dømt til forfall, til å vaskes bort
og glemmes, så er det gjennom ordet
vi åpner døren til udødeligheten.
Takk.
Mr. Stitch, jeg vil at du skriver livshistorien min.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Det vil betale seg.
Mr. Curtis...
Jeg forsikrer, jeg er beæret, men...
Hvordan kan jeg si det? Det er ikke pengene.
Det ville du vel si.
En fyr som deg, en seriøs romanforfatter,
du stabler sammen en bok hvert andre eller tredje år.
Første bokopplag, fem tusen i forskudd. Det tjenes inn, så klart.
Kanskje du vinner en pris, la oss si ti tusen til.
Billigbokutgave, begrenset salg.
Filmrettigheter? Ikke ditt felt.
Hva blir det på to eller tre år?
- 20 tusen, kanskje. - Det handler ikke om penger.
Så klart ikke. Du er forfatter.
- Ja. - Og jeg er en TV-vert.
Du tror jeg hører hjemme i den billige populærkulturen.
Det er glorete, lavmål. Jeg forstår.
- De fleste showbusiness-biografier... - Er hastverk. De leses og glemmes.
- Riktig. - Utfordringen er å være annerledes.
Det blir et evigvarende monument over ditt talent og mine bedrifter.
Livet mitt er fascinerende.
Født i fattigdom.
Sluttet skolen da jeg var 12.
Handelsflåten. Siste årgang av de store revyer. Piratradio.
TV-banebryter. En folkeunderholder.
Ikke dårlig for en gutt fra det ukjente.
- Er det tittelen? - Tittelen er...
''Jeg angrer intet''.
- Ja vel. - Liker du den ikke?
- Det er ikke det... - Vi kan forandre den.
En gutt fra det ukjente? Jeg liker det. En god start.
- Jeg har ikke sagt ja ennå. - Men det vil du. Jeg vet det.
Alle sier at det var pengene. Men det var det ikke.
Vel, ikke bare.
Selv om det jo handlet om penger også.
Det var utfordringen. Som han sa, utfordringen å være annerledes.
Du blir med i en viktig fase, Jonathan.
Du vil kunne dokumentere min karrieres høydepunkt.
Ja?
Ideen om en underholdningsmann som bare underholder, er borte.
Moderne showmenn er forretningsfolk.
Hvis jeg har en idé, eier jeg ideen, jeg kan selge den.
Og å selge til Amerika, det er Den hellige gral.
Andy Konigsberg, Shana Spelling, Mikey Charles, Lisa Mulroy.
Vår akkvisisjonspresident, Ed Nbrezki, vil bli med fra New York.
Hallo.
Ed Nbrezki som snakker.
- JJ, jeg har alltid vært en fan. - Takk.
Så for meg er det en ære å kunne håndhilse på deg.
La oss snakke forretninger.
Vi har gjort prøvefremvisninger,
prøvd ut forskjellige grupper, og slik ligger det an:
Blant middelaldrende høyfrekvens-brukere av arkader
med lav bedømmelsesindeks - vi snakker om trege folk her...
- Ja vel. - De treskallene liker showet ditt.
- Så skal vi gjøre en avtale? - Vi må holde flere prøvevisninger.
Flere? Hvor mange pokkers visninger trenger dere?
Rolig, JJ. Det handler om store penger her.
Vi vurderer forskjellige muligheter,
men så langt, JJ, er du førstevalget.
JJ, stakkars, forvirrede mann.
Han trodde det var så enkelt.
Han glemte at amerikanerne kunne velge,
og hvem kunne de ellers velge, om ikke hans bitre rival?
Dave Turner.
Jeg tar den. Jeg blåser i prisen.
Jeg trenger ikke vite det, for jeg har råd nok.
- Supersnørrunge. - Ingen har sparken før jeg sier det.
Superstar. ldiotgutt.
En kombinasjon av Sid Vicious og Pee Wee Herman.
Utrolig populært.
Men det er alltid tortur av dumme dyr.
- Jeg hater showet. - Showet er kult.
Han har sex appeal, han er morsom, ung...
- Artig og skandaløs. - Selvopptatt.
Lord Kelvin, kulturhistoriker
Et ekkelt show. Det appellerer til en generasjon døddrukken
på videospill og lnternett-pornografi.
Men den ene gangen jeg så på var det ganske fascinerende.
Ok, du har vunnet 5000 pund.
Stopper du her, eller vil du ha mer?
Ikke mer, vær så snill.
Declan Farrell, mediekritiker
Turner spør: ''Hva ville du gjort for penger?''
Eller snarere: ''Er det noe du ikke gjør for penger?''
Så det som først virker barbarisk
er faktisk en subtil analyse av menneskets vesen.
10 000 pund, Stanley.
Beklager, Sylvia. Vi trenger pengene.
Jeg jobbet med dem alle. Des, Les, Archie, Dickie,
Eric, Benny, Brucie, Bob. Bob. Bob og Bobby.
Til og med den dusten Monty Franklin.
- Hvem? - Et null.
Ja, de hoppet gjerne på lasset.
Men hvor er de nå? Ingen steder. Men jeg...
Jeg er på toppen av verden.
Vel, vel, den unge oppkomlingen.
Puster ennå, ser jeg.
Kjenner du Dave? En av de nye typene.
Genetisk modifisert kumøkk.
JJ, du tar kverken på meg. Helt sant.
Alvorlig talt. Dette med seertallene,
å måtte se at du skrumper inn hver uke, det er smertefullt.
Kan jeg hjelpe? Vil du delta på showet?
Showet ditt? Siste hvilested for de håpløse.
- Da føler du deg nok hjemme. - Du er null. Jeg tørker deg av skoene.
Så klart. Men jeg har noe større å vurdere.
Jeg har Amerika, JJ. Jeg har USA.
Amerika? Hør her...
din degenererte dopskalle.
Hvis de kjøper ett show blir det mitt. Forstått?
Turner og JJ var rivaler. Men det hadde ikke alltid vært slik.
For fem år siden gav JJ Dave gjennombruddet, som de sier.
Royal Variety Command-forestillingen
Deres majestet.
Deres kongelige høyhet.
Lorder, mine damer og herrer,
får jeg presentere en ung mann.
Han er komiker, en sanger og underholder av den gamle skolen.
og dere vil se mer til ham i kommende år.
Ta godt i mot Mr. Dave Turner.
Karen Willet, assistent 1998-2001
Jeg glemmer aldri da jeg traff Dave. Han var skarp, spennende, aggressiv.
Han trengte en personlig assistent, og jeg fikk jobben.
Jeg var storfornøyd. Jeg tenkte: ''Dette er showbusiness!''
Millioner av dollar, Karen. Ti millioner, hundrevis av millioner.
Det han egentlig trengte var en oppasser. Anstand.
En hallik, langer, barnepike.
Pokker, se på meg.
Se på huden min.
Jeg kan ikke treffe dem sånn.
Jeg ser elendig ut, en taper.
- Noe av arbeidet var... - Jeg trenger noe, Karen.
..usmakelig.
Er du der?
Det er dr. Colworth her.
Jeg har ikke hørt fra deg.
Jeg har prøvd å nå deg, men...
Jeg tror ikke du tar sykdommen din alvorlig.
Diagnosen er ikke feil, så...
du og jeg må diskutere behandlingen.
Hvis du ikke vil komme hit kan jeg...
godt komme på besøk til deg.
Ok? Så...
Ring meg.
Kom inn.
- 15 minutter, JJ. - Har de kommet?
- Hvem? - Amerikanerne.
- Ikke ennå. - De skal kjøpe showet mitt.
- Ja, JJ. - Tenk hva det betyr for meg.
- Ja, JJ. - Gi dem alt de ber om.
Jeg er Dave Turner og showet heter Current Account!
Jeg håper dere har hatt det like morsomt som meg!
Jeg vil dele en tanke med dere.
Andre tror kanskje de kjenner oss, men de kan bare gjette,
og uansett hvor godt vi kjenner oss selv, kan vi alltid overraskes.
God natt og Guds fred!
..du kan ikke holde på sånn.
Om seks måneder tror jeg ikke jeg...
Finn en annen jobb. Jeg mener at...
Hva driver dere med?
- Maten er til amerikanerne. - De dukket ikke opp.
Hva mener du med det? De skulle jo komme i kveld.
- De er ikke her. - Det kan jeg faen meg se selv!
Hvorfor sa ingen noe? Slutt å spise maten!
- Hei sann, alt ok? - Ja visst!
Dave, vi har det utmerket.
Naturligvis var JJ illsint vedrørende amerikanernes tilbud,
på den selvbevisste måten som underholdningsfolk har.
Det du skal se
er en demonstrasjon av makten ved personlig innflytelse.
Programsjef
Jeg ber deg forhindre at han får en avtale med amerikanerne.
Det er hans show, JJ. Han kan selge til hvem han vil. Vi viser det bare.
Si at hvis han fortsetter, vil du ta showet av luften.
Selv om jeg ville, tror du jeg kan ta et program av luften?
Det er din kanal. Du er sjefen.
Ja, jeg er sjefen, men vi har aksjonærer, JJ.
Annonsører.
Timothy, faren din og jeg var så nære. Han kom hit uten noe!
- Ikke sko en gang. - Du overdriver.
Det var før Ted Wilson, da han bare var lsaac Jakobowitz,
før ikke-jødene gjorde ham en av dem.
En av dem? Siden når var du en av oss, JJ?
Jeg har alltid vært en god venn av jødene.
Ok, jeg skjønner.
Så det er sånn, nå?
Hvis dette er det som skal til, gjør vi det nå. Kom igjen, Stitch!
Bruk kniven min. Kutt den av.
- Dette tar ikke lang tid. - JJ, slutt.
Kom igjen, Stitch. Kutt!
Kutt! Kapp! Kutt!
- Ring etter vakta. - Kapp!
Mr. Curtis!
Søren!
JJ, vi må snakke! Dr. J Colworth
JJ, det er ikke noe i veien med showet ditt,
men som du vet, dette er business.
Turner. Dave drittsekk-Turner! Dere kjøper showet hans.
Slapp av, JJ. Vi har ikke gått til innkjøp av noe show ennå,
vi ønsker bare å roe det ned litt.
Men hvis du holder kontakten, og vi holder kontakt med deg...
Så vil vi holde kontakten.
Pete, vil du vise Mr. Curtis ut?
Jeg vil ikke bli slått av Dave Turner.
Det skal aldri skje.
Den lille dritten vil angre på at han startet dette.
- Virkelig? - Ja det vil han.
Jeg skal bruke hans metoder.
Jeg skal bruke svik, bestikkelse...
og slu angrep.
Jeg har en plan, Jonathan. Den er klarsynt, smart...
- Pokker. - Hva er det _
- Han følger etter meg. - Mr. Curtis, unnskyld meg.
Ja da.
Hvis han prøver seg, ikke nøl.
Ikke plag meg!
Det kan være vanskelig å akseptere en diagnose.
- Har du ingen pasienter? - Du er en pasient.
- Du må ha behandling. - Kom deg bort!
- Mr. Stitch! - Det er ikke noe behov...
Stitch, hjelp meg! Hjelp!
- Ro deg ned! Herregud! - Hjelp!
- Hjelp! Hjelp! - Ta det med ro.
- Godt gjort, Stitch. - Herregud.
Jeg mente ikke... Jeg bare...
Takk og pris. Han puster.
Jeg skal ringe etter ambulanse.
Nei. Jeg ringer.
Du trenger ikke involveres. Løp.
Jeg sier han ble ranet.
Kom igjen!
Skjønner du nå, doktor?
Min helse er udiskutabel.
Det er ingen sykdom.
Det har aldri vært noen sykdom.
Bare sykdommen i din fantasi.
Hva kan jeg si? Det er grufullt.
Jeg liker ikke vold, jeg ville ikke skade noen.
- Jo, jeg slo ham, men... - Han følger etter meg.
Jeg ble lurt. Og slo ikke JJ ham også? Det må han ha gjort.
Men, det er sant.
Jeg slo ham først.
Legejournal Curtis, James J
Dave Turner forbundet med barneporno
Karen!
Ja, Dave?
Jeg vil sakssøke for ærekrenkelse.
Jeg skal tvinge avisen i kne!
Jeg tror ikke du kan det. Det er dyktig skrevet.
Det står bare at noen du jobbet med
ble dømt for usømmelighet.
Det handler ikke om deg, men det spiller ingen rolle.
Du er svertet ved assosiasjon, det er ikke ærekrenkelse.
- Hva sier du? - Sannheten, Dave.
Daves problem, ett av mange,
er å forholde seg til virkeligheten.
Han trodde, som kjendiser gjør,
at fordi han var på TV, så elsket alle ham.
Aksjonærer, annonsører. Foreningen for sømmelighet.
Kristne seeres selskap.
Vi har fått hatske brev - brevbomber. Dødstrusler.
Boikotter. Jerntepper.
Sønnen min ble banket opp på skolen.
Hår- og sminkearbeidernes forening
uttrykker sin avsky.
- Jeg har ikke gjort noe. - Tror du det gjør noe?
Mester Stitch. Har du sett avisen?
Amerikanerne har skrinlagt forhandlingene med Turner.
''De frykter showet kan inneholde''
''kodede signaler vedrørende usømmelige seksuelle aktiviteter.''
Utrolig hva man kan oppnå med én korrupt journalist
og en konvolutt med pengesedler. En god investering.
- Jeg trekker meg. - Unnskyld?
Jeg trekker meg. Jeg ønsker ikke lenger å skrive om livet ditt.
Du har jo så vidt begynt.
- Jeg har sett nok. - Å, nei.
Det ville være utakknemlig
nå som jeg holder kjeft for deg.
- Hva? - Du drepte ham nesten.
Takket være deg er en respektert Harley Street-lege
i koma på intensivavdelingen.
En lege? Du sa han fulgte etter deg!
Det stemte, på en måte.
Jeg ser det fra aktoratets side.
- Aktor? - Jeg klarer meg.
Godslige onkel JJ, husmødrenes favoritt.
Men du, derimot...
Britene liker ikke intellektuelle, Jonathan.
Enda mindre liker de dem i et kaldt fengsel.
Din drittsekk.
Du skal fullføre boken,
og rettighetene, forresten, blir hos meg.
Dere elsker det! Det vet dere!
Hva gikk galt?
Jeg hadde en livsstil som ble uholdbar, fysisk,
og emosjonelt.
Du synes det er fantastisk. Jenter, dop, hva enn du vil.
Så våkner du opp, og skjønner at du må finne tilbake.
Og hvordan fant du tilbake?
Jeg tror det var støtten fra moren min...
som reddet livet mitt.
Vi er veldig nære.
Jeg besøker henne så ofte jeg kan.
Og hva med faren din? Hva husker du av ham?
Jeg var tre år gammel.
Det var et stort tap,
men også en inspirasjon.
Han dro for å redde liv,
og det gjorde han.
Men han kom aldri tilbake.
Savnet til sjøs. Mann overbord.
Jeg husker det siste han sa til meg.
''Jeg skal bare redde noen barn. Jeg kommer snart tilbake.''
Jeg glemmer aldri det.
Det var min idé. ''Tilstå,'' sa jeg.
Snakk om barndommen. Gråt litt. De vil elske deg, Dave.
Det med moren hans. For noe..
- En ting til. Moren din... - Den hora?!
- Hva vil hun nå? - Men det fungerte.
Turner forteller alt Innrømmer tabber og ber om tilgivelse
De burde la ham være i fred.
- Han har lidd nok. - Det er nok.
Min indre smerte
Det er ikke i allmennhetens interesse, det er personlig.
Current Account-stjerne røper alt
Dessverre gav Daves nye popularitet ham bare mer tro
på sitt korstog mot kongen av familieunderholdningen.
Jævlig bra, Karen.
Litt ydmykhet, og blodiglene ligger unna.
Det kalles gjenoppbygging, å gjenvinne folks tillit.
Ja, da. Nå tar vi silkehanskene av.
Det er nå det starter.
Underholdningskrig Dave og JJ i nærkamp
Ta i mot kveldens gjest.
A er riktig svar!
11,1 millioner mot 10,9. 200 000 mennesker liker meg bedre.
Seertallene sier oss ikke noe.
Mitt publikum går dypere enn bare tall.
JJ - elsk meg!
God natt og Guds fred!
Det handler om seertall, og jeg vinner.
Jeg fikk ham på TV, og slik takker han meg.
Om seks uker er han pensjonert. God natt og Guds fred.
Er JJ tullerusk? ''Farvel, gamle tosk!''
- Hvor var jeg? - 1973.
- Ja, 1973. Et viktig år. - Hvorfor det?
Militærkuppet i Chile?
Invasjonen av Israel på Yom Kippur?
Våpenhvilen i Vietnam?
Hva? Ja, så klart.
Men i den virkelige verden på Palladium-teateret i Cleethorpes
17. februar, 1973,
viser en ung JJ Curtis sin nye varietéforestilling.
Det var - skriv det ned -
en triumf,
en blendende montasje av sang, dans og komedie for hele familien.
Jeg var øverst på plakaten, mitt navn i lys.
Jeg kan se det for meg.
Hvem var under deg?
Hva?
På denne historiske plakaten, hvem var med?
Jeg husker ikke. Et null. En taper.
Kunne være interessant å finne ut av.
Nei, slett ikke. Det er mitt liv, min bok og mitt monument.
Ingen andre trengs.
Vel?
Jeg gjør det ikke. Nei.
Jo, det gjør du. Jeg vet det.
Gjør det for meg, Karen.
Memo til Jonathan Stitch.
Håper det går bra med boken.
Jeg har tenkt på noen barneminner som du kanskje kan inkorporere.
Jeg er tre eller fire år gammel,
og går gjennom en solflekket skog.
Bare et barn, men bevisst min skjebne,
å spille for massene, å gledes i deres kjærlighet.
Det er skrevet, jeg skal underholde.
Slutt på memo.
Det har gått lang tid, Fader.
- Hvor lenge? - 37 år.
- Og i dag vender du tilbake til Gud? - Ja, fader.
Er det noe spesielt som trekker deg tilbake?
Ikke noe spesielt.
Men i det siste har jeg tenkt litt.
Og troen - viktigheten av tro, og Gud så klart, og...
Hva skjer når...
Hvis... Når...
Herren er vår frelse. Bare gjennom Ham skal vi leve evig.
Akkurat.
Når... Hvis det uunngåelige skulle skje...
- Vil du bekjenne? - Ja.
Jeg har flere saker - synder - å bekjenne.
Det har gått mye tid.
Lunsj
Gud hører deg og vet at du har vendt tilbake til Hans hus.
Din frelse er påbegynt. l morgen skal jeg høre din bekjennelse.
Takk, Fader.
Fader?
37 år, og han tror at jeg skal lytte til hele spetakkelet.
Jeg sa: ''Kom tilbake i morgen, min sønn.''
Mens Dave og JJ kjempet sin krig
ville jeg finne ut hvorfor JJ hadde løyet,
om hvem som hadde navnet øverst på plakaten i 1973.
En taper? Et null?
Eller var det Monty Franklin?
Jeg opptrådte til inntekt for et barnehjem,
så de kunne dra på ferie, og krevde utgiftene dekket.
- Ja vel. - Jeg fordoblet utgiftene,
og forlangte betaling kontant.
- Ja vel. - Jeg brukte pengene på en hore.
- Ja vel. - Hun gav meg en kjønnssykdom.
- Akkurat.
JJ Curtis, lokal gutt med suksess?
Løgnhals. Han har aldri gjort noe for dette stedet.
Har ikke vært her siden 1973 én gang.
Hele min karriere er bygget på tyveri og svik.
Monty Franklin var stjernen, inntil ulykken.
- Ulykken? - Ja, ulykken.
Den som plasserte Monty Franklin i rullestol.
Jeg ble kun berømt fordi en annen mann ble krøpling.
En kveld på Palladium, halvveis gjennom showet,
forsvant Monty og JJ. Ingen visste hvor.
Hvor er de? Er det dem oppe på lysriggen?
Så faller plutselig Monty ned,
12 meter ned på scenen.
Og du tror ikke det var en ulykke?
JJ Curtis ville øverst på plakaten.
Han ville være stjernen, og etterpå ble han det.
Hvis jeg kunne bevise at JJ hadde prøvd å drepe Monty...
Med en slik historie kunne jeg knuse Curtis.
l det minste hans offentlige maske. Og er ikke det samme sak?
Unnskyld!
Jeg beklager... Heter du Linda?
Hei, jeg heter Jonathan Stitch.
Kanskje du har hørt om meg. Jeg er forfatter.
- Dessverre. - Kan jeg snakke med deg og faren din?
- Om hva da? - Jeg skriver en bok om JJ Curtis.
Selv om faren min ikke hadde tapt evnen til å tale,
ville han ikke ha snakket om Curtis.
Jeg er spesielt interessert i hendelsene i 1973.
Fortiden er begravet, Mr. Stitch.
Hvorfor rippe opp i den?
Jeg tror folk gjerne vil høre om det.
Nei.
Takk.
For en bragd!
Vinnerne våre er nok en gang Arkwright-familien fra Barnsley!
De går videre til finalen, og kan vinne The Big Prize!
Ditt livs ferie, i en livstid.
På gjensyn til neste uke.
Mer action, mer latter, mer av alt!
Nå skal vi ha en overraskelse.
Et intimt øyeblikk.
Sett dere ned.
Aldri før har TV blitt invitert
til å overvære et skriftemål.
Forestill dere hvor spente vi var, da ingen ringere enn JJ Curtis
inviterte oss til å høre på hans synder i livet.
Mine damer og herrer, vær forberedt.
JJ... Kjør i gang!
Jeg krevde å få dekket utgiftene. Jeg brukte barnehjemmets penger
på en hore, og hun gav meg en kjønnssykdom.
Fader, jeg ble berømt fordi en annen mann ble krøpling.
Jeg er en rotte. En snegle.
Min sjel er råtten.
Det jeg sier, JJ, er dette:
Hvis du vil plapre i vei om dine synder på TV, så kan du det.
Men vi vil ikke forhandle mer med deg.
Det sårer meg å si dette, fordi jeg beundrer deg,
men du har helt klart gått fra forstanden.
Hør her, jeg sier det som en venn.
Du trenger terapi, kanskje langtidspleie.
Jeg vet ikke. Saken er...
Vi kjøper ikke showet ditt, basta.
Farvel, JJ.
Memo til Stitch.
Jeg husker dagen jeg ble født.
Ny i verden. Huden rosa og myk,
og jeg er fylt av håp.
David, hør her. Vi elsker showet ditt.
Vi har alltid elsket showet ditt.
Til og med da vi hatet det, elsket vi showet ditt.
- Pete, si det du. - Vi elsker showet ditt.
Akkurat. Vi vil gi deg et tilbud.
Hva med JJ Curtis?
Han er ferdig. Du sørget for det, David.
Jeg krevde å få dekket utgiftene. Jeg brukte barnehjemmets penger
- på en hore.. - Forsvinn!
- Fader... - Jeg sa forsvinn!
Det er Mr. Arkwright. Han lurte på om sønnen hans, Charlie, kunne...
Hold tåta! Stikk!
Akkurat.
Jeg sa...
- Hva vil du, gutt? - Kan jeg få autografen din?
Min...autograf?
Ja.
Ja, så klart.
Dette er autografboken min.
Takk.
Vet du...
Jeg hadde en slik bok på din alder.
- Jeg har ikke mange autografer. - Nei. Ikke ennå.
Men du må starte et sted.
Charlie, sa du?
- Sånn. - Takk, JJ.
Vent litt, hva er dette?
10 pence!
La oss se om det er noe annet her.
Femti. Sånn. Løp avsted, nå.
Takk, JJ.
Nei. Det er du som skal ha takk, Charlie.
Takk.
Mamma? Hallo.
Ja. Jeg vet jeg ikke har besøkt deg.
Mamma! Kan du slutte med den følelsesmessige utpressingen!
Mamma, før to dager er omme kommer jeg gjennom døren din.
Her er jeg, mamma. Godt å se deg. Klem fra Dave.
Fest på Villa Smakløs.
Alle hadde kommet for å feire JJs fornedring.
Jeg ville ikke dra, men jeg hadde et spørsmål til Dave Turner,
landets favorittslemming.
Jeg er Den store stygge ulven og dette er gjeterjentene mine.
Jeg fanget dem, fortapt i min labyrint. Ikke sant, jenter?
Ja vel.
Unnskyld meg, men hvis du er Den store stygge ulven,
ville det ikke passe bedre om de var små Rødhetter?
Du har rett. Du har rett.
Ut.
Kom igjen, ut.
Alle sammen!
Sånn går det, Mr. Stitch. Dette er problemet mitt.
Jeg vokste opp uten en far.
Jeg tok mye ansvar. Jeg gjør for mye.
Jeg delegerer ikke. Feil kryper inn.
Men, vet du hva... Jeg kunne trenge noen som deg.
Et hyggelig tilbud, men jeg jobber for Curtis.
Å, ja.
Jeg vil gjerne vite hvorfor dere hater hverandre så mye.
Jeg hater ham fordi han er en talentløs gammel fjert!
Noen andre grunner?
Ja.
Faktisk, ja.
Fordi han dyttet bestefaren min ned fra en lysrigg,
og plasserte ham i rullestol.
Så Dave var Montys barnebarn. Ikke rart han hatet JJ.
- Har du bevis på det? - Ikke egentlig. Nei.
- Men du vil ha hevn? - Så klart.
Og hva så? Hva skjer da? Blir dere venner?
- Hva er i veien med deg? - Hva skjer etter hevnen?
Hva får dere ut av det?
- Hvor mye er det verdt? - Verdt?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke tenkt på det sånn.
Jeg mener... Vel...
Vent litt. Hvem tror du du er?
Kommer her og spør bedritne, smarte spørsmål!
- Jeg var nysgjerrig. - Ja.
Ta nysgjerrigheten din og dra til helvete!
- Hva skal du? - Jeg har kommet for å bli.
Nei, det har du ikke!
Jeg må kjenne til både den private og offentlige personen for å skrive.
Jeg har fått nok.
JJ, det er det litterære monument over ditt liv og virke.
Jeg lurte på om du kan snakke om deg og Monty Franklin.
Det er ikke noe å si.
Du kan begynne med...ulykken.
Mannen figurerer ikke i mitt liv.
Det må være rart for deg.
Akkurat som du var der da hans karriere endte,
så ender barnebarnet hans din.
- Tror du jeg er ferdig? - Det er ikke opp til meg.
Du må se at det er en interessant parallell her.
- Sier du det? - Ja.
Nesten som en gresk tragedie.
For en fascinerende innsikt, Stitch.
Så, fortell. Hva gjorde du med Monty Franklin?
Jeg kjenner din type. Du liker å flire av andre.
Se på moromannen, han underholder proletariatet. Så vulgært.
Ikke som deg. Du er for smart til å bry deg om vanlige folk,
men innerst inne gjør det vondt at de ikke liker deg, ikke sant?
De kan ikke navnet ditt, og vil aldri det, men jeg...
Jeg når ut til folk.
Jeg når dem på en måte som du aldri kan oppnå.
Kall det søppel, tanketomt, vulgært... Jeg skammer meg ikke.
Jeg betyr noe.
Gjør du det?
Og nå, om det er greit, skal jeg legge meg.
Sov godt, Stitch.
Evergreen aldershjem
Drevet av Foreningen for underholdere.
Sjokolade til deg, bestefar.
Er alt ok?
Har mamma vært her? Hun har vel det.
Gamle Curtis, han tok meg nesten,
men det er ordnet nå, alt skal bli bedre.
Dave, er du der?
Det var fredag kveld. Jeg var anstand for Dave, som vanlig.
..bursdagsfest. Skal du gå?
Jeg trenger sex, Karen.
Sex.
Men festen nærmet seg slutten.
Ok, Billy, hva skal du gi henne?
5000 millivolt i fem sekunder, gir deg 5000 pund.
10 000 i ti sekunder gir deg ti tusen.
Og 50 000 millivolt i 20 sekunder gir deg hele 50 000 pund!
- Hele pakka. - Er du sikker?
Femti tusen!
Du kan holde deg på ti, hvis du vil.
Opp med spaken, Billy!
Ok, la oss gjøre det. Femti.
- Har du hørt det? - Hva da?
Det var en ulykke på Current Account.
En mann ble drept.
Så tragisk.
Svært tragisk.
Faen!
Declan Farrell Forfatter ''Dave Turners martyrium''
Turner ble fjernet etter at en mann døde på TV.
Lord Kelvin, ''Moralposten''
Det var brutalt.
Men var ikke feilen hans, at han i et kort glimt...
Men, vi så et flott nærbilde...
- ..viser... - En ung dame...
- ..den rå, brutale naturen... - Veldig...
- ..av vårt dyriske indre. - ..lekker.
Ok, la oss gjøre det. Femti.
Ok, la oss gjøre det.
Billy!
Han puster ikke!
Det er i orden, han har bare svimet av.
Dette kan kalles sjokkerende!
Vi er tilbake etter pausen.
Det skjer ikke.
Det er over, David.
Er du her ennå? Du skriver, håper jeg.
- Du lo. - Hva?
Av den døende mannen. Du lo.
Gjorde jeg det?
- Den ulykken... - En grusom affære.
- Du... - Hva?
- Du gjorde det ikke? - Ikke hva, Jonathan?
Det var en ulykke, ikke sant?
Til en viss grad. Det er alltid unøyaktigheter i disse tingene.
Din faens gærning! Din morderske drittsekk!
- Da er vi to. - Hva?
Så du det ikke? Det sto i avisen forleden.
Jeg gjemte det for deg.
''Dyktig lege... Brutalt overgrep for noen uker siden...''
''Kom aldri til bevissthet...''
''Gikk bort... Tragisk tap...''
''Saken er uløst.''
Jeg har intet å frykte fra deg.
Pratet om at Turner endte min karriere...
Jeg tror du vil se at det er omvendt.
David, hva kan vi si?
Du er ferdig. Showet er ferdig.
Formatet er ferdig.
Vi drar hjem. Det er over.
Mor?
Mor. Slipp meg inn.
Mor.
Jeg beklager.
Jeg angrer på alt.
Hvilken del av Elvis Presley ble fjernet i 1960?
Var det A; mandlene, B; blindtarmen...
Jeg skal bli livredder, redde barn, jeg skal gå i kirken.
Bare slipp meg inn, og fortell meg at jeg er meg,
at jeg er din gutt, at du elsker meg!
Eller C; en inngrodd tånegl?
Jeg er alene, mamma.
A er rett svar!
Ok.
Ok, mor!
Ok, Gud!
Ok, verden! Det er bare meg!
Og det betyr at Arkwright-familien fra Barnsley
har vunnet The Big Prize!
Det er bare meg og faens JJ Curtis!
Ditt livs ferie, i en livstid!
Helt til enden!
Ikke si at jeg ikke prøvde!
Ok, Monty, la oss prate.
Vi tar noen gruppebilder, og noen med meg og hver av dem.
Fine, lykkelige bilder, ok?
Meg og Charlie, jeg kan se JJ!
Se der!
- Jeg kan se ham! - Vi skal ombord i det der.
- God morgen. Arkwright? - Det er oss.
- Ditt livs ferie? - Ja.
- Jeg henter bagasjen. - Takk.
- Hallo! - JJ, hvordan går det?
Kom igjen, kom igjen.
Sånn, tettere sammen.
Store, fine smil, alle sammen. Kom igjen, barn, si cheese.
Sånn, store smil. Dere vil få en fin tid.
Fine, store smil. Kom igjen!
Kom igjen, barn, smil. Si cheese.
Cheese.
Skål.
En tragisk ulykke resulterte i at vinnerne...
Det er uvisst hvor mange som var ombord...
..begynnelsen på et nytt eventyr...
- Vitner sa at Curtis var knust. - Det var en flytur til katastrofen.
- Mr. Curtis så sjokkert ut. - Ingen overlevde.
Til Charlie JJ Curtis
Kom deg ut!
- Ut av mitt hus! - Rolig.
Jeg vet nok til å gå til pressen.
La oss snakke litt.
La oss snakke om Monty Franklin i Cleethorpes i 1973.
- Og datteren hans, 14-årige Linda. - Nei.
Hva med mannen som hadde en birolle med faren din, den unge JJ Curtis?
Han er kvikk, smart, sofistikert.
Hun forelsker seg i JJ.
Det er hemmelig, pappa vet ingen ting.
Og en kveld under showet går Monty bak scenen.
Hva finner han? Hans lille jente og JJ leker intime leker.
Han blir vill, som enhver far ville.
Han jager ham opp stigen til riggen. Han skal drepe ham.
Du stormer etter og du trygler, kjemper, dytter, Monty glir...
Og han faller.
Skallen sprekker som et egg.
Linda...
Faren din. Ufør.
Og JJ Curtis?
Du reddet livet hans. Takket være deg er han showets stjerne.
Det reiser til London, og han ser seg aldri tilbake.
Kom igjen, fortell.
Du skylder ham ikke taushet.
Han etterlot deg uten noe. Ikke helt...
Nei, ikke helt, Mr. Stitch.
Herregud.
Linda, fortell meg, vet JJ?
Nei.
Ingen vet noe.
Drittsekk!
Kom og slåss som en mann, din lille dritt!
Kom igjen, JJ. Du og jeg.
Det er alt.
Bare du og jeg.
Det er sånn vi liker det.
Dette er slutten, JJ.
God natt og Guds fred.
- Stans! - Hva vil du?
- Han er faren din! Faren din! - Hva faen snakker du om?
Hør... Hør på meg, Dave. Det er sant.
Jeg så henne. Hun fortalte alt. Hun har fått nok.
Ingen flere løgner. Hun vil at skal vite.
- Men jeg husker faren min. - Det fant hun på.
Hun fant det opp. Det fantes ingen kystredningsbåt, ingen far som døde.
- Det ble sannhet, men det er feil. - Han?
Hun var 14. Hun skjulte det for verden og for deg.
Hun prøvde å få deg bort fra karrieren din, men klarte det ikke.
Det ligger vel i blodet, Dave.
Alt jeg har villet, var å ha en far.
At han skulle komme tilbake...
for å treffe meg.
For å redde meg...isteden for dem.
Alt jeg har oppnådd, alt jeg har gjort.
Jeg ville bytte det bort bare for å få ham tilbake.
Og nå kan du det.
Pappa?
Det er deg, ikke sant?
Jeg vet at det er deg.
Pappa...
Godt jobba, Stitch.
Jeg lå tynt an der.
Du... Du drepte sønnen din.
Den dritten. Hadde jeg visst, ville jeg ha gjort det for 27 år siden.
Men...
Jeg ville ha betalt for det. Dumme tøyte.
Uansett...
Vi kan kalle dette...
Vi kan kalle dette...en seier.
- Hva? - Jeg dør, Stitch!
- Ja. Ok. - Jeg dør!
Hva skal jeg gjøre?
Mine siste ord. Skriv ned mine siste ord.
- Klar? - Ja, jeg er klar.
Pappa?
Det er deg, ikke sant?
Herregud.
Jeg har drept sønnen min.
Får jeg presentere en ung mann.
Han er komiker, sanger og underholder av den gamle skolen,
og dere vil se mer til ham i kommende år.
Ta godt i mot Mr. Dave Turner.
Guttene fra det ukjente
Stitch skal regissere JJ-film
Curtis' liv og død får grønt lys
Du har sett...
Han er morsom, komisk...
- Han har karakter. - Naturlig.
- En mann med talent. - Flott showmann.
- Utmerket. - Jeg har møtt ham en gang.
- Veldig upretensiøs. - Livlig.
Det er som å delta på festen.
Flink med folk fra alle grupper.
Han har brakt glede til mange.
Jeg er glad han er tilbake. Jeg liker programmene hans.
Det er personligheten hans, måten han er på.
Han er en allrounder.
Det er måten han behandler publikum på.
Han er veldig naturlig foran kameraet.
Han vet alltid hva han skal si. Han er morsom.
Han kan måle seg med de yngre.
- En flott underholder. - Ja. Klassisk.
Flott. Jeg trodde han var død.
Ja, flott! Han var utrolig.
Jeg har bedre ting å gjøre, lese bøker for eksempel.
Vi hører at disse folkene er så viktige,
men når vi ser etter, er de bare TV-kjendiser.
De bringer en del glede i øyeblikket,
men deres livsvirke vil fort bli glemt.